Når Jesus ville forklare noget bestemt for folk, fortalte han tit en historie. Historierne er altid korte og handler om ting, som folk kendte fra deres hverdag.
Mange mennesker dengang blev forarget over historierne og vrede på Jesus. Og det var mærkeligt nok også Hans ønske. På den ene side skulle Han skaffe sig tilhængere, der kunne tilhøre Kirken, og udbrede den til hele verden. På den anden side ønskede Han ikke falske venner, der glemte Ham efter Hans død. Tværtimod ønskede Han, at jøderne blev sure på Ham, så de kunne korsfæste Ham, for det var Guds plan.
Derfor taler Han i gåder, og derfor siger han “dem der har ører, skal høre”. Det betyder, at dem der virkelig er indstillet på det, kan forstå historierne – ikke andre.
Historierne kaldes lignelser, fordi de sammenligner. Jesus fortæller for eksempel:
»Himmeriget ligner et sennepsfrø, som en mand tog og såede i sin mark. Det er mindre end alle andre frø, men når det vokser op, er det større end alle andre planter og bliver et helt træ, så himlens fugle kommer og bygger rede i dets grene.«
Alle der lyttede til Jesus kendte det lille sennepsfrø, og hvor meget det kunne vokse – men hvad havde det med Himmeriget at gøre? Det kunne kun dem forstå, så troede på at Jesus var Guds søn, og det lille sennepsfrø, som ville vokse sig kæmpestort.
Nogle gange forklarede Jesus meningen med lignelsen. For eksempel fortalte Han:
“Hvad mener I? Hvis en mand har hundrede får, og ét af dem farer vild, lader han så ikke de nioghalvfems blive i bjergene og går ud og leder efter det vildfarne? Og lykkes det ham at finde det, sandelig, jeg siger jer, han glæder sig mere over det end over de nioghalvfems, der ikke fór vild. Således er det jeres himmelske faders vilje, at ikke en eneste af disse små skal gå fortabt.”
Gud elsker os alle, og arbejder på at vi må være Ham nær!
Skriv en kommentar